JAMES OCH JÄTTEPERSIKAN
Det här är James Henry Trotter.
Han levde med sin mor och far i en söt liten stuga vid havet.
-Nu har jag dig! -Har den äran, raring.
-Blås ut ljusen innan vinden gör det. -Önska dig nåt först!
Det var ett underbart liv. De hade varandra och de hade sina drömmar.
Titta! Det där molnet ser ut som en kamel.
Och det där liknar ett lokomotiv.
Och ser du världens högsta byggnad?
-Jag ser inget. -Försök se på det annorlunda.
-Nu ser jag den! -Det är dit vi ska.
Vi far över havet med en stor båt.
Vi ska upp till toppen på byggnaden. Vi tre, högst upp i världen.
Finns det andra barn där?
Hundratals. Det är en underbar plats, James.
En stad där drömmar besannas.
Så en dag hände nåt förskräckligt.
En ilsken noshörning slukade hans stackars mor och far.
Deras plågor, om de nu kände något alls, var över på 35 sekunder.
Men för James var det bara början. För nu bor han här, hos tant Svamp...
-Upp med dig, latmask! -...och tant Spik.
-Det har varit ljust i fyra minuter. -Se på honom!
Ligga och drömma när så mycket ska göras!
-Rensa ogräs och hugga ved. -Jobba, jobba, jobba!
En sån vill man inte ha i trosorna.
Jag både ser ut och doftar, sanna mina ord, som den ljuvaste ros.
Låt ögat njuta av mitt ansikte. Lägg märke till min välformade nos.
Se mina ljuvliga, lena lockar.
Och om jag tar av mina sockar...
...får du utav gulletårna en dos.
Men glöm ej bort, min kära Svamp, att magen också kan beglos!
-Din latmask! Varför jobbar du inte? -Jag är klar med veden.
-Resebroschyrer? Glöm alla drömmar. -Du stannar här.
Ingen annan skulle stå ut med ett sånt litet kräk.
-Var har du fått den här ifrån? -Av far. Vi skulle fara dit, sa han.
Enfaldiga karl!
-Drömmarna blev hans död. -Och din mors!
-Han var jämt i det blå. -Han såg inte noshörningen komma.
Noshörningen!
Odjuret tar dig med om du inte uppför dig!
Så slå alla dumma drömmar ur hågen och sätt i gång och arbeta!
-Se upp med din flickfigur, Svampis. -Äh, håll klaffen!
-Ja? -Jag är färdig med allt arbete.
-Vi har ätit upp all mat. -Retas inte, Svampen.
Det står en överraskning i ugnen.
-Låt mig gissa... Det duger inte? -Tror du det här är kungliga slottet?
TATISAR
-Försvinn härifrån! -I väg!
I väg med dig!
Hejsan! Var kommer du ifrån? Du borde inte ha ditt nät i fönstret.
Tanterna kan hitta dig och de hatar spindlar.
Jag vill gärna vara din vän.
Jag heter James
Det är vad min mor sa
Jag heter James
Det är så det är
Om jag glömmer bort
När jag rädd och ensam är
Då i huvet tittar jag
Och söker James
Den här har jag aldrig visat för nån.
Jag har drömmar om en stad
Långt bort ligger den
Väldigt, väldigt långt bort ligger den
Långt bort ligger den
Det finns människor i staden
Vänliga de är
Men den ligger långt, långt härifrån
Väldigt långt
De säger: James! James, James, hur mår du?
Är det inte fint i dag?
James, James, James!
Jättekul att du kom hit till oss
Resan var väl väldigt lång, förstås
Jag heter James
James, James
God natt. Dröm fina drömmar.
En spindel! Ohyra! Odjur!
-Vänta! -En spindel!
-Jag tar den! -Döda den! Döda den!
-Döda den! -Var är den?
Ta bort den!
Ta den!
-Du slog mig i ansiktet... -Håll klaffen!
Spring härifrån. Spring så långt bort du bara kan!
-Jag önskar jag kunde. -Varför inte?
Var inte rädd, James, jag är inte farlig.
Hur vet du vad jag heter?
Jag vet mycket mer än så.
Vad skulle du säga om jag sa att lösningen på alla dina problem-
-finns här, i den här påsen?
-Det är ju min... -Javisst! Nå, James...titta i den, då.
De har mer magi i sig än det finns i hela världen.
-Vad är det? -Krokodiltungor.
Tusen slemmiga krokodiltungor kokta i en häxskalle i 20 dagar och nätter.
Lägg i några apfingrar, en grishals, en papegojnäbb och tre skedar socker.
Låt det sjuda i en vecka, och månen...sköter resten!
Ta dem, och förunderliga ting ska ske. Saker inte ens du kunde drömma om.
Som vad då?
Du kommer aldrig mer att vara olycklig...
För visst är du väl olycklig, James? Det var inte menat så.
Och platsen du drömmer om ligger inte så långt bort som du tror.
New York City!
Du kommer ännu närmare när du tar första steget.
-Det verkar inte vettigt. -Inte här uppe.
Svaren finns här inne. Och magin...finns här.
Nå, James - hur ska du ha det?
Hör på! Låt dem inte smita.
Gör de det, verkar deras magi på den eller det de först träffar på.
Förstår du? Bra.
Vad står på här ute?
Nej, vänta!
Vänta! Nej!
Här är han. Du skulle döda spindlar!
-Inte lata dig. -Jag latade mig inte.
-Våga inte säga emot! -Slå honom, Svampen!
Det är för tidigt.
Nu hade du allt tur, pojk. Gå in och klä på dig nu!
Spiken! En persika!
-Vad då? -En persika! Där, på grenen.
Det där gamla trädet har aldrig ens blommat, så...
Det var som tusan! Det är en persika. Stor och fin är den också.
Hur ska vi få tag i den?
Pojken!
Var en snäll pojk och klättra upp och hämta persikan åt dina kära tanter.
-Kan vi äta den? -Vi delar på den... Jag och tant Spik!
-Upp med dig nu! -Vänta!
-Vad är det? -Den växer...!
-Pojken? -Persikan, din fjolla! Titta...
-Kom ned! -Jag gör mig inte illa.
Vilken persika... Vilken persika!
-Titta, den växer fortfarande! -Jag är väl inte blind, din träskalle!
Titta på den! Det är ett mirakel!
Den faller ned. Se upp!
Himmel!
"Förunderliga ting ska ske'', som han sa.
Håll tyst, ditt kryp! Det här har inget med dig att göra, så håll dig undan.
Känner du, Spiken? Den luktar ljuvligt!
Nej!
Den luktar...pengar!
NATURENS STÖRSTA MONUMENT
Världens åttonde underverk. Ha pengarna redo! Enda chansen!
Missa inte tillfället!
Inget tjuvtittande! Ha pengarna redo!
-Får man ta på den? -Vill du ta på den?!
-Sen ska hon väl smaka på den? -Inget tillträde. Hon är för uppnosig.
-Å, Svampen...! -En fotograf!
-Ett till. -Bästa sidan.
-Gå in! -Inga kameror.
-Sätt fart! -Ledsen, pastorn, dubbla priset.
-Gud förlåte er. -Tack, pastorn.
Skynda på, barn! Sista chansen för i dag!
Kom ner!
Ja, tant Svamp?
-Vad du var fin, då. -Jag tänkte leka med barnen.
Barnen har gått hem. Men du kan få leka med deras skräp!
Skräp!
Men våga dig inte nära vår persika.
För om du gör det...så kom ihåg att de aldrig fångade noshörningen!
Nej! Vänta, vänta!
-Vart ska du, Jänkarn? -Jag blir galen här.
Jag ska fixa vår flykt härifrån.
Flykt? Vart då? Vi blir klubbade, krossade, krasade!
Ingen kan krasa dig. Du är två meter lång nu.
-Desto större måltavla. -Jag klarar av haggorna.
Jag är oöverträffad! Jag är odelbar! Jag är...illa ute!
Spiken och Svampen har hittat oss!
-Hallå där! -Det är bara pojken. Vad heter han?
-Eländiga krypet. -Nej, Latmasken.
Nej, det är vad de hemska tanterna kallar honom. Han heter...
-Han heter James. -Du skrämmer halvt ihjäl honom.
-Ät inte upp mig! -Äta dig?
Skruva upp ljuset, Lysmasken!
-Jag är vegetarian. -Jag äter jord.
-Ingen här ska äta dig. -Visst, hon suger bara ut din hjärna.
-Hellre din. -Snabbt, va?
Så ohyfsat!
-Var inte rädd, lilla vän. -Ni är ju jätteinsekter!
-Visst är det fascinerande? -Alla har förändrats.
Du också, James...
Gubben som gav mig de gröna sakerna...
-Han sa att förunderliga ting ska ske. -"Förunderlig fink i paté''?
Nej, kära vän. "Förunderliga ting ska ske.''
-Stackars Lysmasken, hon hör illa. -Min hörsel är utmärkt.
Jaså? Lyssna på det här, då...
-Vi sticker! -Sticka från kullen?
Det kan jag inte. Då tar noshörningen mig.
Jag har bott här i årtionden. Det finns inga noshörningar här.
Fast Svampen är större än en noshörning.
Och farligare, mitt liv hänger på en tråd.
-Jag har skickat bort mina 300 barn. -Det är inte kul att gömma sig i sten.
-Jag minns inte vad kul är. -Du har suttit fast här för länge.
Jag vet var du kan friska upp minnet...
Just det - till storstan Det är ju vårat mål
Maten är så god och insekterna söta Tusen stycken lägger jag armarna om
Hålla, krama om dem hårt Och dansa natten lång
Jag vill till stadens klara ljus Sånt ska livet va'
-Det är livet... -Din lilla fluglarv
Har du nånsin månen sett glidande på himlen fram?
En multnad ek vid dammens strand
Känn dess ruttna ångor
Låter förtjusande, kära lilla du
Själv föredrar jag solen en liten park uti mitten av stan
Blommor överallt Barn på alla sidor - så ljuvligt!
Att landa på en barnakind så len är underbart, underbart
Sånt ska livet va'
Sånt ska livet, sånt ska livet va'
-Elegant konversation -Till storstans ljus
-En upphöjd utgångspunkt -Det är dit jag vill
-Intellektet får stimulans -Tycker du, ja
Och någon man älskar att dela det med
Det vore underbart, underbart!
-Sånt ska livet va' -Kallar ni det för liv?!
-Sånt ska livet va' -Det är ingen jordhög!
Sånt ska livet, sånt ska livet
-Var gömmer du dig? -Nu ska de få se på ohyra.
Så här ser ut - rena sophögen!
-Var är du, din otäcka lilla mask? -Inte du. Jag!
Du har väl inte gått till vår persika?
-Bara de inte besprutar oss! -Ser de Jänkarn tar de fram spaden.
Som min bror... De högg honom mitt itu, nu har jag två halvbröder.
Sch...de hör oss.
-Var är du, pojk? -Jag tror jag hör en noshörning...
Rena barnleken.
Jag hör faktiskt nåt...
Fallande träd...!
-Vad var det? -På med säkerhetsbältena!
-Vi rullar! -Vad har du gjort?
Starta, din skrothög!
Det är vår persika! Vi kommer att dö!
Vi faller handlöst!
Min mage...min mage...min mage!!
Jag kräks.
Vår persika!
-Aj! Någon nöp mig. -Förlåt, jag trodde du var Spindeln.
-Aj! Vad var det? -Jag trodde du var Tusenfotingen.
-Kan vi få lite ljus, Lysmask? -Jag hör inte, jag måste tända först.
-Hjälp! Så ovärdigt för en nyckelpiga. -Lugn, jag ska vända dig rätt igen.
-Tack, James. Vart ska du? -Jag ska se var vi har landat.
-Oj! -Oj, oj, oj!
Aj, min arma rygg.
-Så fascinerande. -Vad då? Berätta för mig!
Vi är mitt ute i, vad heter det - den stora pölen.
Den största pölen, änglaben. Atlantiska oceanen.
-Stilla havet är större. -Det är ju självklart.
-Finns det land i sikte? -Bara blå himmel och öppet hav.
-Det är ditt fel! -Utan mig hade vi alla varit döda nu.
Gubben med de gröna sakerna, sa han vart vi skulle?
Nej, bara att alla svaren fanns här...
Min resebroschyr! Och titta...
Där är persikan... Vi ska till New York City!
New York - de älskar mig där!
-Där finns en hel park med löv åt dig. -Central Park!
-Mörka vrår. -Nattklubbar!
-Museer, konserter... -Och Yankee Stadium!
-Jag, då? -Det finns miltals med tunnlar.
-Tunnelbanan! -Pappa sa att drömmar besannas där.
Sånt ska livet va'
Då blir det New York. Men hur ska vi komma dit?
Det ordnar jag. Jag har seglat på alla de fem haven!
Från Bora-Boras soliga korallrev till Tripolis iskalla stränder.
-Kommendör Tusenfot kallades jag. -Sju.
Det finns sju hav. Och Tripoli ligger i den subtropiska zonen.
-Trimma seglen! -Vi har inga segel.
-Sätt fyr på pannan! -Finns ingen.
-Jag kan inte jobba med surpuppor! -Då torkar vi ihop och dör här.
Knappast. Vi kommer snarare att drunkna.
Jag vet! Vi kunde... Nej, det är en dum idé.
-Jämfört med vad? -Vi kunde flyga.
Det var en dum idé.
-Hur då? -Med måsarna, men vi behöver snöre.
Ja, då går jag till pappershandeln...
Jag har snöre, kilometervis.
Vi behöver bete att locka fåglarna med.
Bete? Var ska vi få bete ifrån här mitt ute i...
Å nej! Nej! Har ni blivit helt galna?
De är galna. Vad som helst utom fåglar!
-Lugn, jag är här. Slingra dig nu. -Nej!
-De kommer bara om du slingrar dig. -Exakt, och ni kan inte tvinga mig.
Det är orättvist! Måsar mumsade på min mamma.
Här kommer en. Var beredda att dra.
-Nej! Svalor svalde mina systrar! -Dra!
Det gick!
Jag hör tänder. Jättestora, gnisslande tänder.
-Det låter som en noshörning! -Till havs?
-Vetenskapligt omöjligt. -Jag hör också nåt.
Det är ett tonfiskstim. De sugs in i någon sorts maskin.
-Vad då? -Titta!
Det är en jättehaj!
Den har sett oss!
-Vad ska vi göra? -Måsarna är vår enda chans!
-Hela flocken behövs. Vi hinner inte. -Vi använder fröken Spindels nät.
Kasta hit det!
-Slingra dig, våra liv hänger på det. -Jag kan inte, jag är utslingrad.
Jag ska hjälpa dig.
Kom och ät! Här var det varmkorv!
Kom, sötnosar!
Jag fick dem! Hit med snarorna!
-Sno på! -Lugn, jag har bara tolv händer.
Den kommer närmare.
-Å nej! -Kära nån!
-De sticker! -Hoppa upp, James!
Ta dem!
Hjälp!
Huliganer! Busar! Råskinn!
-Sätt fart, måsar! -Jobba på!
Flaxa på!
Snäll haj...
Nej!
Så går det när man bråkar med folk från Brooklyn, din förvuxna sardin!
Prat! Vartenda kryp ombord visade stort mod.
Såg du fru Nyckelpiga riskera livet för att ge dem på nosen?
-Jag tål inte ohyfsat uppträdande. -Vi glömmer nåt.
Allt vi gjorde ingick i James genialiska plan.
Och det fungerade, eller hur?
Ett trefaldigt leve för James. Hipp hipp...hurra!
New York...
...här kommer vi!
-Vem det än är, så håll dig undan! -Det är bara jag, herr Mask.
-James! Gudskelov! -Skräm inte upp dig själv så.
Du blir sjuk. Mina föräldrar sa åt mig att se annorlunda på mina problem.
-Hur? Folk använder mig som bete! -Det är sant...
Man kunde också säga att du gav oss vingar och besegrade en jättehaj!
-Utan händer! -Du är en hjälte!
-Ja, det är jag. Jag är Stålmasken! -Just det.
Vill ha mat...mat.
Vet du vart vi är på väg? Hur kan man navigera utan kompass?
Det är varmt här. Jag blir grillad.
Släpp fågeln!
-Jag svälter ihjäl. -Jag kanske har en bit bröd.
-Det är inte mycket, men... -Vänta!
-Jag har högre ämnesomsättning. -Är ni från vettet?
-Ge hit! -Aj, min mellankropp!
Brödet är mitt!
Se vad du gjorde!
Vi kommer att svälta ihjäl. Och inte fort - det vore för smärtfritt.
-Långsamt, eländigt, plågsamt... -Ingen kommer att svälta!
Fattar ni inte? Vi har mat nog för fem resor!
-Mat? -Finns det mat?
-Hela skeppet är gjort av mat. -En sån klok pojke.
-Han tar efter mig. -Efter dig finns det inget att ta.
Så läckert!
-Godare än bladlöss. -Godare än nyckelpigor. Å, förlåt.
Inte som jord...men det är inte dumt.
Inte dumt? Det är det bästa jag nånsin ätit, och jag har ätit mycket.
Jag ätit mycket smaskigt och jättegott minsann
Skalbaggssauté och myrsufflé, tvestjärtar i gelé
Och mosad mus är fint som snus om det lagats i lerkrus
Men glöm ej bort att hälla på en liten nypa grus
Jag älskar feta myggor på rostat bröd
Skalbaggetagg är fint som stek
Trollsländans kött, det är så sött och är så väldans sprött
Får man sås till?
Man får det uti tunnor om man köper ett stort lass
Man får det uti tunnor om man köper ett stort lass!
Till födelsedagsmiddag önskar jag att jag kan få
Risnudlar med små pudlar och en härlig aladåb
Och en ganska ruggig pudding gjord på geckoödlans tår
Den är så väldigt läcker men håll för näsan din!
Persika, persika, persika
Jag älskar blåa bläckfiskben till teet
Varmkorv är gott, varm torv urflott Och nog håller ni väl med
En tallrik jord i olja smord är en rätt för en gourmet
Det behöver knappast sägas men det kostar ingenting!
-Nu kommer poängen i mitt tal -Skrytmåns!
Vi talar om rätt märklig mat
-I ovanligt format -Mitt i prick.
Men jag skulle utan tvekan säga nej till allt det där
Stick...!
-Om jag fick en bit -Fick en bit
-En enda bit -Enda bit
Av denna persika
-Du håller dig för dig själv. -Jag är helst ensam.
Jag var ofta ensam.
-Det är bättre att ha vänner. -Det vet jag inget om.
De andra skulle vara dina vänner om du ville.
Det ligger i deras natur att frukta mig, det är bara så det är.
-Du är snäll mot mig. -För att du var snäll mot mig först.
Du var spindeln i mitt fönster!
Du var min första vän... efter att jag flyttat till tanterna.
-De avskydde mig! -Tänk inte på dem.
Tänk om de hittar oss, om vi inte hittar till New York?
Jag dör om jag måste tillbaka dit!
-De kan inte tvinga mig! -Ingen kan tvinga dig om du inte vill.
Du är en modig pojke.
Sov nu. Det har varit en tröttande dag.
Titta, det lilla krypet mumsar på vår persika! Bespruta honom!
Du kommer inte undan!
Noshörningen kommer och tar dig! Noshörningen kommer!
Skandal! Du är en skam för ditt fylum, klass, ordning, släkte och art!
-Tala så man förstår! -Åsna!
-Var är vi? Vad har hänt? -Den oduglingen sov vid rodret.
-Vi är vilse! -Nej!
-Var är vi, då? -I norr, eller långt söderut.
-Vad har du för latitud och longitud? -Det är privat, polarn.
-Du sa att du kunde navigera. -Att du sett världen.
-Att du varit i Bora-Bora. -Inte riktigt i Bora-Bora...
-Hur var det med Tripolis stränder? -Jag menade Montezumas salar...!
-Vilka historier! -Lögnhals!
Säger han att han sett världen, så har han det. Eller hur, herr Tusenfoting?
Tja, jag bodde mellan två sidor i en naturtidskrift.
Väldigt lärorikt, underbara bilder...
Din inkompetenta, förbaskade fårskalle!
Kom igen, Hoppan! Upp med nävarna!
Visa vad du går för!
Snygg spark! Titta vad han gjorde!
Rätt åt dig.
Åt vilket håll ska vi segla?
Vi tar reda på våra koordinater och tar oss till New York med triangulering.
-Då finns det hopp? -Vi har inte en chans utan kompass!
Vi kommer aldrig till New York.
-Vi fryser och blir levande statyer. -Döda statyer.
Inga mörka vrår.
-Ingen park full med löv. -Ingen stad där drömmar besannas.
-Brukar inte skepp ha kompasser? -Jo.
Men att ge sig ned i det kalla vattnet är livsfarligt, bara dårar gör sånt.
-Vad var det? -Tusenfotingen hoppade i!
-Han tog sitt liv, och det är mitt fel. -Inte bara ditt fel, jag hjälpte till.
-Jag hämtar honom! -Nej, du förkyler dig och dör!
-Men han är min vän! -Ja, han är en av oss. Hoppa upp.
-Ta vara på honom! -Jag lovar.
Dra upp oss när ni känner två ryck i linan.
Ett skelett?
Bingo! En riktig kompass!
Du behöver visst smörjas, kapten.
Tackar. Nu drar jag.
Jag borde haft bälte!
Himmel i vraket!
Listan över mina ryggproblem är lång. Den behöver inte göras längre.
Det där var skönt!
Yxmannen hugger i och hjälper till.
Du siktar för långt ner! Jag blir kapad mitt itu!
Hör ni, matroser! Vill ni ha lite skoj?
Kapa repen!
Ta kompassen!
Jag har den!
Nu har jag dig!
Vill Polly ha en smocka?
Se upp!
-Det låter hemskt. -Var beredda!
Den här är bra - varför får inte skelett spela orgel i kyrkan?
Benpiporna låter falskt!
-Gudskelov, där är ni. -Var är Tusenfotingen?
-Han hittade en kompass. -Och pirater!
-Här, jag måste tillbaka. -Försiktigt, fröken Spindel.
-Stackars Tusenfotingen. -Han räddade oss där nere.
-Se upp! -Fröken Spindel!
-Tusenfotingen! -Vad tycks?
Jag vet inte om jag ska döda dig eller kyssa dig.
-Förlåt mig. -Jag ber om ursäkt.
-Jag menar... -Jag ville bara säga...
-Nog pratat, jag fryser. -Kompassen är klar.
Herr Tusenfoting, vill ni göra oss den äran och navigera oss härifrån?
-Med nöje. -Vår position torde vara...
-Så modig ni var, fröken Spindel. -Å tack, fru Nyckelpiga.
Då så, grabbar! Kafferasten är slut!
Jag ser hoppfullt på vårt besök i "Det stora äpplet'', herr Tusenfoting.
Jag med, herr Gräshoppa.
Nu skulle man ha en kopp kaffe.
En java.
-Jag tänkte byta av dig. -Jag styr ju persikan...måste styra.
-Kan inte sluta. -Fint jobbat, gosse.
Tack...herr Gräshoppa.
-Den där musiken... -Sir James, störde jag?
-Jag ska sluta. -Nej, jag tycker om det.
Jag brukade höra det när jag skulle somna. Det var du, va?
-Eller spelar alla gräshoppor? -Alla gräshoppor försöker.
Det här har du säkert hört...
Är det inte gräsligt? Syrsor! Musik ska vara själens röst.
-Vad betyder det? -Är jag glad låter min musik så här...
Men när jag är ledsen låter det så här...
När jag var ledsen lade jag mig hos mamma och pappa.
Men det var för länge sen...
De skulle säkert vara stolta över dig, det är i alla fall vi.
Sätt dig ner en stund och tänk på var vi är
Vi har färdats väldigt långt tillsammans
-Om jag det får säga -Och jag håller med
Vi hade stannat där vi var om vi inte haft dig, pojk
Kärleken är så fin
Kärleken överraskar ofta en
Kärlek vi känner just för dig
Vi hör ihop, vi hör ihop
-Vi hör ihop - alla vi -Och du
Vad hade hänt med oss om ensamma vi var?
-Du är den som fört oss samman -Jag?
-Om jag det får säga -Vi håller också med
Vi kunde aldrig älska nån så som vi älskar dig
Kärleken - märklig är
Kärleken - är så säker på sin sak
-Kärlek -Gosse, det är sant
Vi hör ihop, vi hör ihop
Vi hör ihop jag, jag, jag, jag, och du
Av jord är vi komna och jord skall vi bli
Utan dig så fanns ej vi
-Vi ska väl alltid vara tillsammans? -Oss blir du aldrig av med, grabben.
-Titta! Vi klarade det! -New York City...
-Enastående! -Fantastiskt!
-Där är parken! -Vi klarade det.
-Vilken syn! -Där är Frihetsgudinnan.
-Jag känner nästan doften av jord. -Är det inte vackert?
-Empire State Building. -Ser ni ljusen?
-Bra jobbat, Jimmy! -Bravo, James! Staden väntar.
Kom ihåg att första intrycket är väldigt viktigt.
-Å nej! -Vi hamnar ur kurs!
Vi hamnar i New Jersey!
-Är det...? -Nej, det får det inte vara.
-Det är noshörningen. -Gör något, James!
Klättra upp i riggen, allihop! Fort!
James - kommer du inte?
Nej! Den tog mamma och pappa, men den ska inte ta mina vänner!
Visa dig, ditt dumma odjur!
Du min skapare!
Kom ihåg vad dina föräldrar sa!
Försök se på det annorlunda!
Du är inte ens en riktig noshörning, bara en massa rök och oväsen!
Jag är inte rädd för dig!
Jag är inte rädd för dig!!
James!
Fröken Spindel? Herr Gräshoppa?
Är det nån där?
Det här stämmer inte. Var är Empire State Building?
Vad i...?
Konstapeln! Det står en pojke där uppe!
Vad för nåt? En pojke?
Vi har ett oidentifierat föremål här.
-Hur ser det ut? -Runt, fjunigt - som en jättefrukt.
-Vad är det? -Jag vet inte! Sänd hit en jättekran!
-Var ligger Empire State Building? -Du står på toppen av den.
Vi klarade det!
Jag klarade det...
Håll i dig.
-Har du sett några stora insekter? -Hur stora då?
Hoppas de klarade sig.
Undan!
-Ingen fara, grabben. -Var inte rädd, jag har dig.
-Vad är det? -Vem är du?
-När? -Var? Hur?
Lugna ner er, gubbar! Han är ju bara ett barn.
Lugn, ingen ska göra dig illa.
Hejsan...lilla ängeln!
Så snällt av er att ta hand om vårt lilla lamm.
-Vad är ni för ena? -Pojkens målsmän.
-Vi har saknat honom. -Vi ska ta hem honom nu.
-Vi tar med oss persikan också. -Vänta lite...
Påstår ni att det här är en persika?
Inte en persika, vår persika. - Visa honom, Svampis.
-Den ser ut att vara deras. -Vi är hemskt stolta över den.
Den är inte deras. Jag fick de gröna sakerna som fick den att växa.
-Våga inte säga emot oss! -Lugn. Tänk på hans...åkomma.
-Åkomma? -Kronisk lögnare.
-Hemskt tråkigt. Han behöver vård. -Så vi vill ta hem honom.
Kom med oss nu, raring!
-De ljuger! -Förstår ni nu, konstapeln?
-Ni måste överlämna honom till oss. -Låt pojken säga sitt!
Ja, ja, ja! Det här måste redas ut.
Den här saken är en persika. Det är jag med på.
Hur kom den hit?
-Vi fäste den vid hundra måsar. -Måsar?
Det är sant -jag, fröken Spindel, Tusenfotingen och herr Gräshoppa.
-Han har blivit galen! -Alltihop är bara en enda dröm.
Det kanske började som en dröm, men gör inte allt det?
De här husen, alla ljusen - hela den här staden!
Någon drömde om det, som jag.
-Jag drömde om att komma hit. -Den stackarn behöver sin medicin.
-Så vi tar honom... -...och persikan...
...hem till vårt mysiga lilla hus.
-Kom, nu ska vi åka hem. -Nej.
-Vad sa du? -Jag sa...
Nej, det ska jag inte! Jag hatar mitt kalla rum och att jämt vara hungrig.
-Det räcker! -Ni slog mig!
Han ljuger!
-Ni sa att jag var värdelös! -Håll tyst!
Inte den här gången!
Jag flög i en jättepersika över havet och landade på världens högsta hus.
Jag är inte värdelös, men det är ni!
Jag följer inte med er, och inte persikan heller!
Våga inte ta dig ton!
James! Här uppe!
Här är vi!
-Tjenare, kompis! -Vad är det?
-Unge James! -Jimmy!
-Insekter! -Behöver du hjälp där nere?
Jätteinsekter!
Hallå där, gamla haggor!
-Här är vi, raring. -Jag sa ju att de fanns på riktigt!
-Hejsan, gamle gosse. -Anhåller om landningstillstånd.
Kasta hit ett snöre, fröken Spindel.
Hissa upp dem!
-Snurra på dem! -Nej!
Linda in dem ordentligt!
Hårdare!
Det var som... Grabben talade sanning.
Undan med äckelkärringarna!
Stoppa pressarna! "Stora kryp i Det stora äpplet.''
Med fetstil: "Lill-Lindbergh flyger jättepersika.''
"Minihjälte med persikopolare.''
Det här är mina vänner som jag pratade om.
Herr Tusenfoting! Gröna Gräshoppan!
Masken! Fru Nyckelpiga!
-Fröken Spindel och Lysmasken! -Gud välsigne kolonierna!
-Får vi smaka på persikan? -Den håller sig inte...
Var så goda!
-Vad heter du? -James!
De åt upp hela persikan, ända in till kärnan-
-och gjorde ett hus av den som de ställde i Central Park.
Och James Henry Trotter, som varit en sådan ensam pojke-
-hade nu en underbar ny familj och hur många vänner som helst.
-Maten är klar, James. -Kommer, jag är snart klar!
James vänner villejämt höra om hans äventyr med jättepersikan-
-så han ville hitta ett sätt att visa dem det.
Och det är precis det ni har sett nu.
TUSENFOTINGEN I BORGMÄSTARVALET
GRÄSHOPPANS FENOMENALA FYRHÄNTA FIOLSPEL
MASKEN BLIR " ANSIKTE'' FÖR NY HUDKRÄM
DR NYCKELPIGA FÖRLÖSER SITT TUSENDE BARN
PREMIÄR FÖR SPINDELKLUBBEN
LYSMASKEN BRILJERAR SPARAR IN MILJONER ÅT STADEN
FAMILJEFEST - ÖVERRASKNINGSKALAS FÖRJAMES
NITA TANTERNA